Strand Of Oaks – Eraserland [2019]
![](https://fathipster.net/sites/default/files/styles/reccover/public/strand_of_oaks_img.jpg?itok=VGIVmylP)
Nakon psihodeličnog folk ‚n‘ rock spektakla, kakav je bio njegov LP iz 2017. godine Hard Love, Tim Showalter se , dok se turneja približavala kraju, osećao kao da je doživeo poraz. Jednostavno, fitilj je izgoreo i on je bio nezadovoljan bendom, sobom, da bi potom zapao u stanje teške depresije. I najverovatnije bi peti album Strand Of Oaksa bio i poslednji , da nije dobio poziv od Carla Broemela, gitariste banda My Morning Jacket, svoga starog prijatelja i muzičara koji mu je još od početka karijere predstavljao inspiraciju. On i ostatak MMJ, izuzev pevača Jima Jamesa — klavijaturista Bo Koster, basista Tom Blankenship i bubnjar Patrick Hallahan, primetili su da se Tim našao u teškoj situaciji, pa su se ponudili da mu budu prateći band na sledećem Strand Of Oaks albumu.
Iako je bio u osetljivom psihološkom stanju, ovakva ponuda je nešto što se ne odbija, Showalter je shvatio da ovo mora da uradi. Povukao se usred zime na plaže Wildwooda u New Jerseyu, gde je za par nedelja napisao pesme. U Louisvilleu se našao sa ekipom iz MMJa, da bi za dve nedelje uspeli da snime kompletan materijal. Jedan telefonski poziv promenio je situaciju za 180 stepeni.
Zavesa se diže i TS počinje da peva uz laganu Broemelovu pratnju, Koster se uključuje, za njim i Patrick, da bi na kraju Tom pokrenuo „Weird Ways“ punom snagom. Ovo je poslednja pesma koju je Tim napisao u New Jerseyu, napisana je za jako kratko vreme i predstavlja savršeni uvod i prvi singl za Eraserland. Producent Kevin Ratterman je razvio aranžman, tako da kreće od usamljnog glasa, brišući stimulans postignut na HEAL i Hard Love, da bi dostigla krešendo na rečima refrena “There are colors in the places you can’t find,” koje predstavljaju savršen opis borbe sa depresijom u pozadini ovog LPja. Prelazak na “Hyperspace Blues” je podsećanje na bohemijske visine kojima je leteo i osećaj slobode koji one nose, ali i činjenicu da ne mogu da traju dugo i da je pad uvek blizu, “All is forgiven/ You’re as light as a feather”. Predivna slajd gitara, a la Mazzy Star, na pesmi „Keys“ predstavlja pravi melanholični intro za mračnu „Visions“, na kojoj demoni depresije ponovo otkrivaju svoje strašno lice. „Final Fires“ i „Ruby su zabavni, gotovo pop delovi Lpja, dok od “Wild And Willing“ kreće tužni i kontemplativni kraj. „Eraserland“, u gotovo synth-gospel maniru, nas dovodi do gigantskog epiloga na “Forever Chords”, koji se pretapa u 16to minutni instrumentalni outro „Cruel Fisherman“.
Tim Showalter je ostao bez benda ali je zadržao svoj mojo. Strand Of Oaks u inkarnaciji za članovima My Morning Jacket deluje jače nego ikada, pokazujući da se i najbezizlaznija situacija može preokrenuti i pretvoriti u trijumf. Ostaje samo pitanje, šta je sledeće?